![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEiB0JgKbqthCh_taavzEkalDq06k5QCUWdAtBFVuMoxuwTasV-7jDnfuR2-N5nJgvkeaGYvDtYh-51-4VVurLNYA5NgSyvd-JSr8w2HhCGg_WZ7pVCh2x7tJSRXGmaOvTy0oGzEb39UVCs/s320/mondegrin_2.jpg)
Полтавці мали змогу дізнатися про роман Володимира Рафєєнка "Мондегрін: пісні про смерть та любов" під час Другого міжнародного фестивалю "Meredian Poltava".
У січні 2020 року книга поповнила фонд відділу абонемета . Це досить цікавий текст, що потребує вдумливого читання.
У передмові до книги говориться: "Можна
не знати, що таке «мондеґрін», але навряд чи можна зовсімубезпечити себе від
нього. Хто має щастя жити, той має нещастя помилятися. Зокрема – викривлено
сприймати якісь вирази, а відтак неправильно – аж до абсурду – їх
інтерпретувати. А чи можна, вимушено переїхавши у дорослому віці з
російськомовного Донецька до не надто українськомовного Києва, швидко опанувати
українську мову? Можна. Ба більше: можна навіть бути зрілим і визнаним
російськомовним письменником, як-от Володимир Рафєєнко, а тоді, опинившись у
Києві, опанувати українську мову такою мірою, щоб написати нею блискучий роман.
Зокрема – про занурення російськомовного переселенця в радісно-тужливу стихію
української мови. А також про його небажання змиритися з роллю пасивного
об’єкта «захисту» з боку Росії. Але передусім про те, як погано різномовні
частини України досі чули одна одну, внаслідок чого й перетворилися одна для
одної на суцільний «мондеґрін». Чи є шанс якось подолати це непорозуміння?
Невідомо. Та спершу варто бодай спробувати уважніше вслухатися: а раптом
поталанить розшифрувати спотворені звучання".
Професійні рецензії на цей роман можна знайти, перейшовши за наступними посиланнями:
http://www.chytomo.com/mova-shcho-drimaie-v-tobi-mondegrin-volodymyra-rafieienka/
У фонді відділу абонемента ПОУНБ імені І. П. Котляревського є два примірники роману Володимира Рафєєнка «Мондегрін: пісні про смерть та любов». Чекаємо любителів читання товорів сучасних українських авторів.
Немає коментарів:
Дописати коментар